Suomennos: MechanicalGod, urponeiti, Noseless, Leo, _camel_, Spike_B, Veeti73 ja Sisazka.
Oikoluku: MechanicalGod ja urponeiti
Tulitko tappamaan minut?
Tiedän mikä tämä on.
Olen nähnyt yhden ennenkin. Hyvin monta vuotta sitten.
Se kuului miehelle joka eli puoliksi unessa.
Miehelle ja hänen pakkomielteelle epätodellisesta tilasta.
Mikä on sitkein parasiitti? Bakteeri, virus?
- Sitkein? - Herra Cobb yrittää sanoa... - Idea on -
vastustuskyky ja vahva mieli.
Kerran kun se ajastus asettuu päähän siitä on lähes mahdoton päästä eroon.
Se koko ajatus on paikoillaan ja täysin ymmärrettävissä -
- juuri täällä. - Sinunlaisesi pystyy varastamaan sen?
Unessa puolustuskyky on alhainen, joten siihen on helppo hyökätä.
- Sitä sanotaan harhauttamiseksi. - Herra Saito, koulutamme alitajuntasi puolustamaan itseään.
Jopa parhaimmilta harhauttajilta.
- Miten se on mahdollista? - Koska olen paras harhauttaja.
Tiedän mistä kohtaa mieltäsi etsin salaisuudet. Tiedän temput.
Voin opettaa ne sinulle. Vaikka nukut, puolustuksesi ei nuku.
Jos haluat apua sinun täytyy avautua minulle täysin.
Minun pitää tietää ajatuksesi paremmin kuin vaimosi, terapeuttisi, tai kukaan muu.
Jos tämä olisi unta ja sinulla olisi kassakaappi, minun pitäisi tietää mitä siinä on.
Jotta tämä toimisi. Sinun pitää päästää minut mieleesi.
Nauttikaa illallisesta hyvät herrat. Mietin ehdotustanne.
Hän tietää. Mitä ulkona tapahtuu?
- Saito tietää. Hän leikkii kanssamme. - Sillä ei ole merkitystä.
Pystyn siihen, luota minuun. Tieto on kassakaapissa.
Näin hänen katsovan siihen.
Mitä hän tekee täällä?
- Mene huoneeseesi, hoidan tämän. - Selvä. Katsokin, että teet työsi.
Jos hyppään. Selviänkö?
Ehkä tältä korkeudelta.
- Mitä teet täällä? - Ajattelin sinun kaipaavan minua.
Kaipaan, mutta en voi luottaa sinuun enää.
Mitä sitten? Se näyttää Arthurin patsaalta.
Kohde on tärkein toimessa, jota teet.
Ole hyvä ja istu.
Kerro kaipaavatko lapset minua?
En voi edes kuvitella...
- Mitä teet? - Haukkaan hieman happea.
Pysy siinä.
Perhana.
- Käänny ympäri. - Laita ase maahan.
Pyydän.
- Ja nyt kirjekuori, herra Cobb. - Kertoiko hän?
Vai tiesitkö koko ajan?
Kertoiko hän ryöstöstä, vai siitä, että nukumme oikeasti?
Mietin mikä on työnantajasi nimi.
Unessa uhkailu on turhaa.
Riippuu millä uhkailet. Kuolema herättää sinut, -
mutta kipu...
Vaikuttaa mieleen.
Ja nyt se kipu on päässäsi loppuelämäsi, Arthur.
- Tämä tapahtuu liian nopeasti. - Tiedän, mutta uni on kaatumassa.
Yritän pitää hänet unessa, olemme melkein valmiita.
Pysäyttäkää hänet.
LUOTTAMUKSELLISTA.
Se taisi onnistua. Herätä hänet.
- Anna potku. - Mitä? - Kaada hänet.
Hän on ulkona.
Turvatiimikään ei tiennyt tästä. Miten löysitte sen?
Miehen joka on sinun asemassa on hyvin vaikea pitää salaisuuksia rakkaaltaan.
Etenkin kun se liittyy naimisissa olevaan naiseen.
- Ei hän voisi... - Ja tässä sitä ollaan.
- Kiirehdi, he tulevat lähemmäksi. - Sait mitä halusit. - Ei pidä paikkaansa.
Kirjekuoressa ei ollut kaikkea tietoa.
Piilotit sen, koska tiesit meidän jahtaavan sitä.
- Miksi annoit meidän tehdä tämän? - Testinä.
- Testinä mihin? - Sillä ei ole merkitystä. Epäonnistuit.
- Saimme kaiken tarpeellisen tiedon. - Se oli helppoa.
- Joten päästäkää minut kotiin. - Et ymmärrä, herra Saito.
Yhtiö joka palkkasi meidät ei hyväksy epäonnistumisia.
Meillä on vain muutama päivä aikaa.
Tämä pitää tehdä helpommaksi.
Kerro mitä tiedät. Heti!
Olen aina vihannut tätä mattoa.
Sen outoa ja röyhelöistä muotoa.
Luulin sen olevan villaa.
Ja nyt huomaankin sen olevan polyesteriä.
Se tarkoittaa sitä, että en makaa omalla matollani.
Vahvista olettamukseni, herra Cobb. Olen yhä unessa.
- Miten meni? - Ei hyvin.
Uni unessa?
Olen otettu.
Mutta unessani sinä pelaat sääntöjeni mukaan.
Tiedättekö, herra Saito, että tämä ei ole teidän unenne.
Se on minun.
- Idiootti, mokasit maton kanssa. - En tiennyt siitä.
- Sinä olet Arkkitehti. - En tiennyt, että hän huomaa.
Riittää.
- Mitä hittoa äskeinen oli? - Kaikki on hallinnassani.
- Parempi niin. - Minulla ei ole aikaa tähän.
- Häivyn täältä. - Etsit koko junana?
En pidä junista. Tässä jokaiselle.
- Haloo. - Hei isä.
Hei lapset. Miten menee?
- Hyvin kai. - Kai?
- Kuka sanoi, että hyvin? Jamie? - Joo.
- Koska tulet kotiin, isä? - En voi, höpönassu.
- Puhuimme siitä, muistatko? - Mutta miksi?
Olen poissa, koska teen töitä. Ymmärsitkö?
- Mummu sanoi ettet tule enää takaisin. - Phillip, puhutko sinä nyt?
- Pyydä mummu puhelimeen. - Hän ei halua.
- Hän on väärässä siitä. - Isä?
- Niin, Jamie. - Onko äiti kanssasi?
Puhuimme tästäkin...
Äiti ei ole täällä enää.
- Miksi ei? - Lapset, sanokaa heippa isälle.
Lähetän lahjoja paapalle. Teidän pitää olla kiltisti siellä...
Kyyti on katolla.
- Oletko kunnossa? - Olen. Mitenkä niin?
- Mal ilmestyi unessa. - Anteeksi jalastasi. Se ei tapahdu toistamiseen.
- Se pahenee? - Eikö anteeksipyyntö riitä?
- Missä Nash? - Ei ole tullut.
Hän meni COBOL:iin kaksi tuntia sitten. He tietävät, että epäonnistuimme.
- Minne menet? - Buenos Airesiin.
- Rakastan paikkaa ja siellä on hiljaista. Entä sinä? - Yhdysvaltoihin.
Kerro terveisiä.
Hän ilmiantoi teidät, haukkui yhtiölle kaikki tiedot.
Tarjoan sinulle pelastusta.
En tee näin asioita.
- Mitä teette hänelle? - Emme mitään.
Cobolin mekaanikosta en osaa sanoa.
- Mitä haluat meiltä? - Istutuksen.
- Onko se mahdollista? - Ei tietenkään.
Jos voit varastaa ajatuksen, niin miksi et voisi istuttaa ajatusta?
Jos sanon sinulle, että "älä ajattele elefanttia" -
- mitä ajattelet? - Elefanttia.
Aivan, mutta se ei ole sinun ajatus, koska tiedät, että minä sanoin sen.
Mieli tietää aina alkuperäisen ajatuksen. Sitä ei voida huijata mitenkään.
Se ei ole totta.
- Pystytkö tekemään sen? - Tarjoatko minulle vaihtoehdon?
- Löydän kyllä omat keinoni. - Sitten sinulla on valinnan paikka.
Valitsen lähtemisen, sir.
Sano ryhmälle, että lähdemme.
Herra Cobb.
Haluaisitko lähteä kotiin?
Amerikkaan. Lastesi luo.
Et pysty siihen. Kukaan ei pysty.
- Aivan kuin istutus. - Cobb, tule jo.
- Kuinka monimutkainen ajatus on? - Yksinkertainen.
Mikään ajatus ei ole yksinkertainen, jos se istutetaan toisen mieleen.
Kohteeni on vanha mies, joka on kuolemaisillaan.
Hänen poikansa perii miehen yhtiön.
Minun pitää murtaa hänen isänsä imperiumi.
- Älä suostu tähän. - Odota.
Tekisin tämän... Jos pystyisin tekemään tämän.
Haluan takuun...
- Mistä tiedän, että pidät lupauksesi? - Et tiedäkään.
Mutta pidän. Eli?
Haluatko tehdä tuntemattoman hypyn?
Vai tulla vanhaksi mieheksi, joka katuu tekojaan?
Ja joka odottaa kuolemista yksin.
Tiimini on valmiina. Valitse oma väkesi tarkasti.
Tiedän kuinka paljon haluat mennä kotiin.
- Mutta tätä ei pysty tekemään. - Kyllä pystyy.
- Pitää mennä syvemmälle. - Et tiedä sitä.
Olen tehnyt sen ennenkin.
Kelle teit sen?
Miksi haluat Pariisiin?
Tarvitsen uuden arkkitehdin.
Et pitänyt toimistostasi?
Se huone on tavaroiden peitossa.
Onko sinun turvallista olla täällä?
Ranskan ja USA:n välillä on paljon kismaa. Kyllä sinä sen tiedät.
Sinun tapauksessasi he voisivat tehdä poikkeuksen.
Voisitko antaa nämä lapsille kun saat tilaisuuden.
Onko aika vaikeaa yrittää uskotella lapsille, että heillä on vielä isä.
- Teen tätä, koska opetit sen minulle. - En opettanut sinusta varasta.
Opetit manipuloimaan mieliä. Kaikki mitä sen jälkeen tapahtui -
on ollut sen taidon haaskausta.
- Mitä teet täällä, Don? - Taisin löytää tien kotiin.
Se on keikka, hyvin, hyvin vaikutusvaltaiselle ihmisille.
Ihmisille, jotka voivat kumota minun pääsykieltoni Amerikkaan.
- Mutta tarvitsen apuasi. - Yrität korruptoida parhaimman oppilaani.
Tiedät mitä tarjoan. Päätöksenteko jää hänelle.
- Rahaa? - Ei pelkästään sitä. Muistatko -
Mahdollisuutta rakentaa kaupunkeja.
Asioita joita ei ole olemassa, tai joita ei voi edes olla.
Haluat, että johdatan jonkun seuraamaan sinun fantasiaasi?
He eivät tule uneen, he vain... He suunnittelevat tasot ja muodot.
- Suunnittele itse. - Mal ei anna lupaa siihen.
Palaa todellisuuteen, Don.
Pyydän.
Lapseni, lapsenlapsesi. He odottavat isäänsä. Se on todellisuutta.
Työllä, viimeisellä työlläni pääsen lasteni luo.
En olisi tässä ellen tietäisi muita keinoja.
Tarvitsen Arkkitehdin, joka on yhtä hyvä kuin minä olin.
Minulla parempi. Ariadne?
Saanko esitellä, herra Cobben.
- Hauska tavata. - Herra Cobb haluasi puhua sinulle työstä.
- Työstä? - Ei ihan.
- Minulla on testi sinulle. - Etkö puhu siitä ensin?
Ennen kuin puhun siitä, haluan että suostut siihen.
- Miksi? - Se ei tavallaan ole laillista.
Piirrä sokkelo alle kahdessa minuutissa.
Lopeta.
Uudelleen.
Lopeta.
Pystyt parempaankin.
Tämä on hyvä.
Kun olemme hereillä käytämme pienen osan aivoistamme.
- Mutta kun nukumme. Pystymme melkein kaikkeen. - Kuten mihin?
Kuvittele, että rakennat rakennuksia.
Alitajunta luo jokaisen yksityiskohdan, mutta joskus tuntuu kuin tekisit sitä itse.
- Ymmärrätkö mitä tarkoitan? - Kyllä. - Miten kuvittelet sen. - Autoinspiraatio.
Unessa mieli tekee kaiken sen.
Unessa me luomme ja hahmotamme maailmaa.
Välistä mieli tekee sen niin hyvin ettemme itsekkään ymmärrä sitä.
Meidän pitää mennä tajuntaan juuri tästä keskeltä.
- Miten? - Tässä kohtaa tarvitsen sinua.
Sinä luot unen maailman. Viet kohteen siihen uneen.
Sitten he täyttävän sen alitajunnallaan.
Miten voi luoda niin monia yksityiskohtia ja samalla saada sen tuntumaan todelliselta?
Unessa kaikki tuntuu todelliselta.
Huomaamme unen vasta kun jotain outoa tapahtuu.
Esitän kysymyksen. Muistatko koskaan unen alkua?
Huomaat aina olevasi keskellä unta.
- Ehkä. - Joten miten päädyimme tänne? - Tulimme...
Ajattele, Ariadne. Miten päädyit tänne?
Missä olet juuri nyt?
- Olemme unessa? - Olet toimistossani tällä hetkellä -
rauhoitu, tämä on ensimmäinen oppitunti.
- Jos se on vain unta, niin miksi... - Se ei ole koskaan pelkkää unta.
Osat ottavat kipeää. Kaikki tuntuu todelliselta.
Armeija kehitti tämän sotilaiden koulutukseen.
Sotilaat vain kuolivat ja heräsivät.
- Mihin tarvitsee Arkkitehtiä? - Jonkun täytyy suunnitella uni.
- Saammeko toisen viisiminuuttisen? - Viisi minuuttia?
- Puhuimme ainakin tunnin. - Unessa aivot toimivat nopeammin.
Joten tavallaan aika hidastuu.
Viisi minuuttia unessa vastaa tuntia oikeassa maailmassa.
Katsotaan, mihin hän pystyy viidessä minuutissa.
Tämä on perusnäkymä. Kirjakauppa, kahvila, täällä on melkein kaikki.
- Keitä nämä ihmiset ovat? - Alitajuntani tulosta. - Sinun?
Tämä on sinun unimaailmasi. Minun mieleni kansoittaa sen.
Voit kirjaimellisesti puhua alitajunnalleni.
- Se on yksi keino hankkia tietoa kohteelta. - Miten muuten teet sitä?
Kehittämällä jotain turvallista kuten tallelokeron, -
johon alitajunta automaattisesti varastoi tietoa, joka halutaan pitää turvassa.
- Ymmärsitkö? - Sitten murtaudut sinne ja varastat sen?
Luulin, että unessa on kyse visuaalisesta puolesta, mutta se onkin enemmän tunnetta.
Mitä tapahtuu, jos alat sekoittaa fyysistä puolta?
- Tämä on jotain sellaista, eikö olekin? - Niin on.
- Miksi he tuijottavat minua? - Koska alitajuntani tuntee, että joku muu on luomassa tätä maailmaa.
Mitä enemmän muutat asioita, sitä nopeammin maisema muuttuu.
- Maisema? - Se aistii uneksijan luonteen.
Se on kuin valkosolu etsiessään virusta.
- Hyökkääkö se meitä kohti? - Ei. Vain sinua.
Hienoa, mutta jos jatkat asioiden muuttamista tällä tavalla...
Käskeekö alitajuntasi minua ottamaan rauhallisesti?
Muista, etten pysty kontrolloimaan alitajuntaani.
Erittäin vaikuttavaa.
Tunnen tämän sillan. Tämä paikka on todellinen, eikö olekin?
On. Kuljen tästä joka päivä kouluun.
Älä koskaan luo paikkoja uudelleen muististasi. Kuvittele ne joka kerta uudelleen.
- Täytyyhän sitä tietää, missä mennään? - Käytä vain yksityiskohtia, -
kuten katuvaloja tai puhelinkoppeja. Älä koskaan koko ympäristöä.
- Miksi en? - Unen luominen todellisuudesta on helpoin tapa unohtaa, mikä on totta ja mikä ei.
- Niinkö sinulle tapahtui? - Kuuntele, tällä ei ole mitään tekemistä minun kanssani.
- Tarvitsetko minua luomaan uniasi? - Mene pois.
Peräänny!
- Herättäkää minut! - Juokse!
Herättäkää minut!
- Oletko kunnossa? - Miksi he halusivat tappaa minut?
Sinulla on vielä aikaa jäljellä. Et voi herätä unesta, ellet kuole.
- Näytä toteemi minulle. - Mikä? - Toteemi on pieni...
Sinullapa vasta alitajunta on, Cobb. Hän on todellinen lumoaja.
- Tapasit siis, rouva Cobbin. - Hänen vaimonsa?
Niin. Toteemi on pieni esine, jonka vain sinä tiedät, -
- eikä kukaan muu ja se on aina mukanasi. - Niin kun kolikko?
Ei, sen pitää olla jotain erityisempää.
Tämä on hiottu arpakuutio.
Et voi koskea siihen. Se menettää tarkoituksensa. Vain minä tiedän sen salat.
Kun katsot omaa toteemiasi, tiedät että se on sinun, etkä jonkun muun unessa.
En tiedä etkö näe, vai etkö halua nähdä, mutta Cobbilla on todellisia ongelmia, -
joita hän yrittää peitellä tuolla.
Enkä minä halua avata mieltäni sellaiselle ihmiselle.
Hän tulee takaisin. En ole nähnyt kenenkään oppineen noin nopeasti.
Todellisuus ei riitä hänelle enää, hän tulee takaisin.
- Kun hän palaa, laita hänet rakentamaan sokkeloita. - Minne sinä menet?
- Minun täytyy mennä tapaamaan Eamesia. - Eamesia? Hänhän on Mombasassa.
- Sehän on COBOL:in aluetta? - Välttämätön riski.
- Siellä on paljon hyviä varkaita. - Emme tarvitse vain varasta.
Tarvitsemme Väärentäjän.
Jos ryöstät heiltä kaiken haluamasi, he eivät kohta enää hengitä.
- Ei sitä koskaan tiedä. - Tule, mennään ottamaan paukut.
Sinä maksat.
- Ilmaisutaitosi ei ole parantunut. - Turpa kiinni.
- Entä käsialasi? - Se on loistavaa. - Hyvä. - Kiitos paljon.
Poiminta. Ennen kuin sanot, että se on mahdotonta...
On se mahdollisesti mahdollista, mutta perhanan vaikeaa.
Arthur väittää koko ajan, että sitä ei pysty tekemään.
- Arthur, vieläkö teet töitä hänen kanssaan? - Hän on hyvä siinä, mitä tekee.
- Hän on paras. Hänellä ei ole mielikuvitusta. - Toisin kuin sinulla.
Jos aiot istuttaa mielikuvan muistiin, tarvitset mielikuvitusta.
- Oletko tehnyt tällaista ennen? - Yritimme sitä kyllä.
Saimme vietyä sen perille, mutta se ei toiminut.
- Ettekö vieneet sitä tarpeeksi syvälle? - Aina ei ole kyse syvyydestä.
Tarvitset yksinkertaisimman ajatuksen mallin, jonka kohde itse kasvattaa mielessään.
Mitä ajatusta olette istuttamassa?
Haluamme perijän purkavan rikkaan isänsä imperiumin.
Siihen liittyy paljon poliittisia juttuja, liiketoimintamonopoleja ja sellaista.
Teidän on aloitettava täysin perustiedoista.
- Jotka ovat? - Hänen suhteensa isäänsä.
- Onko teillä Kemistiä? - Ei, ei vielä.
Täällä on mies nimeltään Yusuf. Hän kehittelee omaa versiotaan siitä.
- Voisitko viedä minut hänen luokseen? - Ensin sinun täytyy kadottaa seuraajasi.
- Mies baarissa. - COBOL:in insinööri.
Saako päästäni palkkion elävänä vai kuolleena?
- En tiedä. Katsotaan miten käy. - Harhauta heitä, minä pakenen.
- Nähdään puolen tunnin kuluttua. - Täällä? Täältä he viimeiseksi tulevat etsimään.
Fredy! Fredy Simmons?
- Mitä? - Sinä olet Fredy, etkö oletkin?
- Tai sitten et. - Et taida nähdä unta nyt.
Kuppi kahvia, kiitos.
- Kelpaako kyyti? - Mitä teet Mombasassa? - Minun täytyy suojella investointiani.
- Tämä on siis näkemyksesi seuraajien kadottamisesta. - He ovat eri väkeä.
- Cobb sanoi, että tulisit takaisin. - Yritin olla tulematta... - Ei ole mitään tämän vertaista?
Se on vain... Puhdasta luomista.
Katsotaanko paradoksaalista arkkitehtuuria?
Sinun täytyy oppia muutama temppu, jotta voit rakentaa kolme unitasoa.
- Anteeksi. - Minkälaisia temppuja?
Unessa voit huijata arkkitehtuuria mahdottomiin muotoihin. Voit tehdä umpisolmuja.
Kuten portaat, jotka ei vie minnekään.
Näetkö? Paradoksi.
Tällaiset solmukohdat auttavat sinua naamioimaan alueen, jonka teet.
- Kuinka isoja näiden tasojen pitää olla? - Ne voivat olla kaikkea talon ja kaupungin väliltä.
Niiden täytyy olla tarpeeksi monimutkaisia, jotta voimme kätkeä tuotteemme.
- Kuten sokkelo? - Sokkelo, tai parempi kuin se.
Ja meillä on enemmän aikaa ennen kuin mielikuva havaitsee meidät?
- Aivan oikein. - Alitajuntani on liian kiltti.
Odota vain, kukaan ei halua tuntea mieleensä kajottavan.
Cobb ei pysty rakentamaan enempää, eihän?
En tiedä pystyykö, mutta hän ei tee sitä. Hänestä on turvallisempaa, jos hän ei tunne suunnitelmia.
- Miksi? - Hän ei kerro minulle. Luulen, että se johtuu Mollystä.
- Hänen ex-vaimostaan? - Ei, hän ei ole ex.
- Ovatko he vielä yhdessä? - Ei...
Hän on kuollut. Sinä näit vain mielikuvan.
- Minkälainen hän oli? - Hän oli ihastuttava.
- Etsit siis Kemistiä? - Niin. - Tekemään kaavastasi tuotteen.
- Ja lähtemään kentälle kanssamme. - Minä en työskentele kentällä, herra Cobb.
Tarvitsemme sinua yhdistämään aineet tarkoitustamme varten.
- Mikä tarkoituksenne on? - Luoda unta uneen. - Uni unen sisään. Kaksi tasoa?
- Kolme. - Se on mahdotonta.
- Se on liian epävakaata. - Se on... Mahdollista.
- Meidän täytyy käyttää rauhoittavia. - Ei, vaan todella voimakkaita rauhoittavia.
- Kuinka monta henkilöä tiimissä? - Viisi.
Kuusi. Ainoa keino selvittää, teittekö työnne, on että lähden mukaanne.
Tällaisessa tehtävässä ei ole tilaa turisteille, herra Saito.
- Tällä kertaa näyttäisi olevan. - Tämä vaikuttaa hyvältä aloituspaikalta. Käytän sitä päivittäin.
- Miksi? - Näytän teille.
Ehkä ette kuitenkaan halua nähdä.
Teidän jälkeenne.
- Kaksitoista kytkettynä. - He tulevat joka päivä uneksimaan.
Näetkö? Erittäin vakaa.
- Kuinka kauan he ovat uneksineet? - Kolme, neljä tuntia. Joka päivä.
- Entä kokonaisuus? - Nelisenkymmentä tuntia per päivä.
- Miksi he tekevät tätä? - Kerro hänelle, herra Cobb.
Jonkun ajan kuluttua tämä on ainoa tapa uneksia mistään.
- Onko sinulla unelmia, herra Cobb? - Tulen tänne uneksimaan joka päivä.
Ei.
He tulevat tänne heräämään. Unesta on tullut heille todellisuus.
Voithan tietysti aina väittää vastaan.
Katsotaan mihin pystyt.
Tiedät, miten minut löytää. Tiedät, mitä sinun täytyy tehdä.
Hienoa, eikö olekin?
- Oletko kunnossa, herra Cobb? - Olen kunnossa.
Robert Fischer, monialayrityksen johtaja.
- Mitä teillä on herra Fischeriä vastaan? - Se ei ole sinun huolesi.
Herra Saito, tämä ei ole normaali vakoilujuttu.
Pyydät minulta poimintaa. Toivottavasti ymmärrät pyyntösi vakavuuden.
Istutamme uuden ajatuksen tämän ihmisen mieleen.
Se ajatus tulee määrittelemään hänen persoonallisuutensa uudelleen.
Olemme viimeinen yhtiö, joka ei ole mukana kartellissa.
Emme pysty jatkamaan kauaa. Jonain päivänä he hallitsevat puolta maailman energiamarkkinoista.
Heistä on tulossa uusi supervalta. Maailma tarvitsee Robert Fischerin mielenmuutosta.
Silloin me astumme kuvioihin. Millainen Fischerin suhde on isäänsä?
- On huhuja, että se on monimutkainen. - Emme voi luottaa pelkkiin huhuihin.
- Voitko järjestää minut tämän miehen puheille? - Browning.
Fischerin oikea käsi ja hänen poikansa kummisetänsä.
Ei sen pitäisi olla vaikeaa, jos saat hyvät suositukset.
Suositukset ovat jonkinlainen erikoisosaamiseni, herra Saito.
Täällä ei tuoksu sopimukselle. Purkakaa ne.
Browning. Maurice Fischerin tapa on aina välttää oikeudenkäyntejä.
Tulisiko meidän haihduttaa huolesi puhumalla Mauricelle suoraan?
- En usko, että se on tarpeellista. - Minusta meidän pitäisi.
Miten hän voi?
En haluaisi häiritä häntä tarpeettomasti, mutta...
Jotakin, jolla pitää hänet pois kaupungista.
Käskin tekemään sen. Hoida se. Hoida homma.
Ei ikinä! Älä koskaan tee niin, jos pyydän.
Varmaankin hänen rakkain muistonsa.
Laitoin sen itse hänen sänkynsä viereen. Hän ei ole edes huomannut sitä.
Meidän on pakko puhua juristin tehtävästä. Tiedän, että tämä ei ole -
- Ei nyt. - Mutta on elintärkeää, että alamme...
Haaskalinnut kaartelevat yllämme. Mitä sairaammaksi Maurice Fischer muuttuu, -
sitä enemmän Peter Browning saa valtaa.
Minulla on ollut runsaasti tilaisuuksia tarkkailla Browning'ia.
Omaksua hänen fyysinen olemuksensa, opetella hänen tapojaan, ja niin edespäin.
Unen ensimmäisellä tasolla voin esittää Browning'ia.
Ja voin tuoda konseptin Fischerin tietoisuuteen.
Kun pääsemme syvemmälle tasolle, hänen oman käsityksensä Bronwningista pitäisi tulla esiin.
- Eli hän itse ehdottaa sitä itselleen? - Juuri niin.
Se on ainoa keino luoda tämä. Sen pitää tuntua hänen itsensä luomalta.
Eames, vaikuttavaa.
Arvostuksenne on aina tervetullutta, Arthur. Kiitos.
- Jatkoitko töitä yksin? - Ei, tein vain pari koetta.
- En tajunnut, että täällä on joku. - Oikeastaan työstin toteemiani.
Anna kun vilkaisen.
- Sinä siis opit. - Elegantti ratkaisu todellisuuden havainnointiin.
- Oliko se sinun ideasi? - Ei, oikeastaan se oli Smallin.
Tämä oli hänen. Kun hän pyöräytti sitä unessa, se ei koskaan kaatunut.
Se vain jatkoi pyörimistä.
- Arthur kertoi, että hän menehtyi. - Miten sokkelo edistyy?
Jokainen taso on yhteydessä potilaan alitajunnan osaan, johon yritämme päästä käsiksi.
Alin taso on siis sairaala, johon Fisher tuo isänsä.
Minulla on kysymys tästä rakenteesta.
Ei, älä näytä yksityiskohtia minulle. Vain unennäkijän tulisi tuntea rakenne.
Miksi se on niin tärkeää?
Jos joku meistä tuo omat käsityksensä uneen, emme halua heidän tietävän sokkelon yksityiskohtia
Tarkoitatko, että jos tuot Maulinin? Sinähän et pysty pitämään häntä ulkona?
- Niin. - Et voi mokata, koska -
jos sinä tunnet sokkelon, niin hänkin tuntee sen. Hän sabotoisi koko operaation.
- Cobb, tietävätkö toiset? - Ei, he eivät tiedä.
- Sinun pitäisi varoittaa heitä, jos tämä pahenee. - Kukaan ei sanonut, että se pahenee.
Minun pitää päästä kotiin. En välitä nyt muusta kuin siitä.
Miksi et voi mennä kotiin?
He luulevat, että tapoin hänet.
- Kiitos. - Mistä hyvästä?
Et kysynyt tapoinko vai en.
"Jaan isäni valtakunnan."
Tämä on ilmiselvästi ajatus, jonka Robert päättää itse hylätä.
Meidän pitää siksi istuttaa se syvään hänen alitajuntaansa.
Alitajuntaahan ohjaa tunteet, ei järki.
Meidän pitää keksiä keino muuttaa tämä tunnepohjaiseksi asiaksi.
Miten liikeidea muutetaan tunnepohjaiseksi?
Sehän meidän pitää selvittää. Robertin ja hänen isänsä välit ovat vähintäänkin kireät.
Voimmeko käyttää sitä? Hänen isänsä yrityksen pilkkominen voisi olla tavallaan vittuilua.
Ei, sillä minusta positiivinen tunne aina voittaa negatiivisen.
Olemme kaikki täällä puhdistautumassa. Sielunmessussa.
Robert Fischerillä pitää olla positiivinen tunne tästä kaikesta.
Selvä, no yritetään tätä.
"Isäni hyväksyy sen, että luon jotakin omaa sen sijaan, että seuraisin hänen jalanjäljissään."
- Se voisi toimia. - Voisi.
- Tarvitsemme vähän enemmän kuin "voisi toimia". - Kiitos osallistumisestasi, Arthur.
Anteeksi, että haluan hieman yksityiskohtaisuutta, Eames.
- Yksityiskohtaisuutta? - Poiminnassa ei ole kyse yksityiskohdista.
Kun pääsemme hänen mieleensä, meidän pitää työstää sieltä löytämäämme.
Ylimmällä tasolla avaamme hänen suhteensa isään.
Sanomme: "minä en seuraa isäni jalanjälkiä".
Seuraavalla tasolla syötämme hänelle: "luon jotakin itselleni".
Saapuessamme alimmalle tasolle tuomme mukaan isot paukut.
- "Isäni ei halua, että olen hän". - Täsmälleen.
Kolmannella tasolla unet murtuvat pienimmästäkin häiriöstä.
Rauhoittavat lääkkeet. Luodaksemme tarpeeksi tukevan unen, -
jotta pääsemme kolmannelle tasolle, meidän pitää käyttää hyvin vahvaa rauhoittavaa lääkettä.
Hyvää yötä.
Yhdiste, jota käytämme unen jakamiseen luo hyvin selvän yhteyden unennäkijöiden välille, -
ja lisäksi se tehostaa aivotoimintaa.
Toisin sanoen, saamme lisäaikaa jokaiselle tasolle.
Aivotoiminta unen aikana tulee olemaan noin kaksikymmenkertainen normaaliin verrattuna.
Kun pääsette uneen sen unen sisällä, vaikutus kertaantuu.
- Kolme unta, kymmenen tuntia, kaksikymmentä - - Matematiikka ei valitettavasti ole vahvin alani.
- Kuinka paljon aikaa siinä on? - Viikko ensimmäisellä tasolla.
Kuusi kuukautta toisella, ja kolmannella tasolla -
Kymmenen vuotta.
- Kuka haluaisi nähdä unta kymmenen vuotta? - Riippuu unesta.
Kun olemme istuttaneet siemenet, kuinka pääsemme ulos?
Toivon, että suunnittelet jotakin siistimpää kuin pääni ampuminen tohjoksi.
- Potkua. - Mikä potku on?
Tämä, Ariadne, on potku.
Se on tunne putoamisesta, saat adrenaliinipiikin, heräät.
- Se potkaisee sinut ulos unesta. - Tunnemmeko potkun näillä määrillä rauhoittavia?
Se on tämän miinuspuoli. Muokkasin lääkettä niin, että sillä ei ole vaikutusta korviin.
Kuinka syvälle tahansa sukellammekin, unennäkijä tuntee silti pudotuksen.
Tai keikautuksen.
Ongelmana on synkronoida potku, joka tunkeutuu kaikille kolmelle tasolle.
Voisimme käyttää musikaalisia keinoja eri potkujen synkronointiin.
Hänellä ei ole yhtäkään leikkausta varattuna. Ei hammashoitoa eikä mitään.
- Eikö hänen pitänyt mennä polvileikkaukseen? - Ei mitään.
Ei mitään, missä hän pääsisi REM-uneen. Tarvitsemme ainakin kymmenen tuntia.
Sydneystä Los Angelesiin.
Yksi maailman pisimpiä lentoja. Hän lentää sillä kahden viikon välein.
Hän varmasti lentää yksityiskoneella.
Ei, jos koneeseen tehdään yllättävää huoltoa.
- Tarvitsisimme 747:n. - Miksi?
747:ssa kapteeni on ylhäällä, ja ensimmäinen luokka keulassa.
Jotta kukaan ei kulkisi sen läpi. Pitäisi ostaa koko hytti ja 1. luokan lento.
Ostin lentoyhtiön. Ei teidän tarvitse.
Taisimme löytää kymmenen tuntiamme.
Ariadne? Upeaa työtä, muuten.
Tiedät, miten minut löytää. Tiedät, mitä pitää tehdä.
Muistatko, kun kosit minua?
- Tietysti muistan. - Sanoit, että sinulla on unelma.
Vanhenemme yhdessä.
Me voimme tehdä sen.
Sinun ei pitäisi olla täällä.
Halusin vain nähdä, millaisia kokeita teet yksin joka yö.
- Se ei kuitenkaan liity sinuun. - Se liittyy minuun paljonkin.
- Olet pyytänyt minua jakamaan unia kanssasi. - Ei näitä. Nämä ovat minun uniani.
- Miksi teet näin itsellesi? - Se on ainoa keino, jolla voin vielä uneksia.
- Miksi on niin tärkeää uneksia? - Unissani olemme vielä yhdessä.
Nämä eivät ole vain unia.
Nämä ovat muistoja, ja kielsit käyttämästä muistoja ikinä.
- Tiedän, että kielsin. - Yrität pitää hänet elossa.
- Et voi päästää irti hänestä. - Et sinä ymmärrä.
Nämä ovat hetkiä, joita kadun, ja muistoja, jotka minun pitää muuttaa.
Mitä tuolla on, jota kadut?
Kuuntele. On yksi asia, joka sinun pitää tietää, jotta voit ymmärtää minua.
- Onko tämä kotisi? - Minun ja Malin.
- Missä hän on? - Hän on jo kuollut.
Tuo on poikani, James. Hän kaivaa jotakin, ehkä matoa.
Tuo on Phillipa.
Ajattelin kutsua heitä, jotta he kääntyisivät ja hymyilisivät, ja voisin nähdä -
heidän kauniit kasvonsa, mutta on jo liian myöhäistä.
Nyt tai ei koskaan, Cobb.
Sitten alan panikoida. Tajusin, etten halua katua tätä hetkeä, -
Minun pitää nähdä heidän kasvonsa vielä viimeisen kerran.
James! Phillipa! Tulkaa sisään!
Mutta hetki meni ohi.
Mitä tahansa teenkin, en voi muuttaa hetkeä.
Joten aion kutsua heitä ja juosta sitten pois.
Jos aion vielä nähdä heidän kasvonsa, minun pitää palata kotiin.
Todelliseen maailmaan.
- Mitä sinä teet täällä? - Nimeni on -
Tiedän, kuka olet. Mitä teet täällä?
- Yritän vain ymmärtää. - Miten voisit ymmärtää?
Tiedätkö, miltä tuntuu olla rakastajatar?
- Olla puolikas kokonaisuudesta? - En.
Kerron arvoituksen.
Odotat junaa.
Junaa, joka vie sinut kauas pois.
Tiedät, mihin toivot junan vievän sinut.
Mutta et tiedä varmaksi.
Mutta sillä ei ole väliä. Miten sillä ei ole väliä, mihin juna sinut vie?
Koska olemme yhdessä.
- Miten saatoit tuoda hänet tänne, Dom? - Mikä tämä paikka on?
Tämä on hotellin sviitti, jossa meidän pitäisi viettää vuosipäiväämme.
Mitä täällä tapahtui?
Sinä lupasit! Lupasit, että olisimme yhdessä.
Pyydän, sinun pitää pysyä täällä. Vain tämän kerran.
Sanoit, että olisimme yhdessä! Että vanhenisimme yhdessä!
Tulen takaisin luoksesi. Minä lupaan.
Luuletko, että voit vain rakentaa muistoista vankilan, joka pitää hänet sisällä?
Luuletko, että se oikeasti pidättelee häntä?
On aika. Maurice Fischer kuoli juuri Sydney'ssä.
- Milloin hautajaiset pidetään? - Torstaina, Los Angelesissa.
- Robertin pitäisi liittyä seuraan viimeistään tiistaina. Meidän pitää aloittaa. - Hyvä on.
- Cobb, tulen mukaasi. - Lupasin Milesille, ei.
Ryhmä tarvitsee jonkun, joka ymmärtää minkä kanssa taistelet.
Sen ei tarvitse välttämättä olla minä, mutta sinun täytyy näyttää Arthurille -
se mitä minä juuri näin.
Varaa vielä yksi paikka lisää koneesta.
Nousemalla tähän koneeseen ja jos et kunnioita sopimustamme, -
laskeuduttuamme joudun loppuelämäkseni vankilaan.
Hoida antamani tehtävä niin soitan yhden puhelun lentokoneesta -
eikä sinulla ei ole enää ongelmia maahanmuuton kanssa.
- Anteeksi. - Voi anteeksi.
Anteeksi, mutta luulen tämän olevan sinun. Teidän on täytynyt tiputtaa se.
- Haluaako herrasmiehet juotavaa? - Kylmää vettä, kiitos.
Minulle myös.
- Kiitos. - En voinut olla huomaamatta, mutta -
satutteko olemaan sukua sille Maurice Fischerille?
Kyllä, hän... Hän oli isäni.
Hän oli todella inspiroiva mies. Otan osaa.
- Tässä. - Kiitos.
Isällesi. Levätköön hän rauhassa.
- Etkö voinut aiemmin käydä kusella? - Anteeksi.
- Liikaa ilmaista shampanjaa ennen lentoa - Todella hauskaa.
Tiedämme että hän etsii taksia tällä kelillä.
- Perseenreikä. Miksi sinä... - Lähde lipettiin.
Täytyy mennä. Taksi!
- Mitä te teette? - Anteeksi, luulin että tämä oli tyhjä.
- Mutta kun ei ole! - Ehkä voimme jakaa? - Ehkä emme. Voitteko ajaa sivuun?
Loistavaa.
Tule.
Tuossa on 500 dollaria ja kukkaro on sitäkin kalliimpi.
- Joten miksi ette vain pysäytä ja päästä minua pois? - Pelkäänpä...
- Suojaa häntä! - Mitä tapahtuu?
Tämä ei ollut suunnitelmassasi. Cobb?
Ammu hänet!
- Oletteko kunnossa? - Kyllä, minä olen.
Fischer myös. Ellei hän tule autosairaaksi.
Saito?
Vie Fischer takahuoneeseen!
Vie hänet takahuoneeseen.
- Onko häntä ammuttu? Kuoleeko hän? - En tiedä.
- Missä olitte ja mitä teille tapahtui? - Juna tuuppasi meitä.
- Miten laitoit junaraiteen keskelle katua? - En laittanutkaan.
- Mistä ne tulivat? - Saanko kysyä miksi hitossa jouduimme väijytykseen?
Nuo eivät olleet normaalia heijastuksia, ne olivat koulutettuja.
- Olet oikeassa. - Kuinka ne voivat olla koulutettuja?
Fischerillä on ollut purkaja opettamassa miten mielensä voi suojata.
Joten hänen alitajuntansa huomaa meidät. Tämä olisi pitänyt näkyä tutkimuksessa.
- Ja miksi se ei näkynyt? - Rauhoitu.
Älä käskeä minua rauhoittamaan. Se oli sinun hommasi ja sinun vastuullasi!
Sinun piti tarkistaa Fischerin taustat perin pohjin. Emme ole valmiita tällaiseen!
Olemme ennenkin olleet tekemisissä turvajoukkojen kanssa. Olemme hiukan varovaisempia...
- Tämä ei ollut osa suunnitelmaa. Hän on kuolemassa! - Minä päästän hänet kivuista.
Älä tee siitä!
- Hän on tuskissaan, herättäisin hänet. - Ei. Se ei herättäisi häntä.
- Mitä tarkoitat? Jos kuolemme unessa, heräämme. - Hän ei herää.
Ei tästä. Kestää vähintään päivän herätä tästä.
- Joten mitä tapahtuu kun kuolemme? - Tipumme limboon.
- Oletko tosissasi? - Limboon?
- Rakentamattomaan unimaailmaan. - Ja mitä helvettiä siellä on?
Vain tyhjää ja loppumatonta alitajuntaa. Siellä ei ole mitään.
Paitsi jos joku on sattunut aikaisemmin olemaan siellä loukussa.
Joka meidän tapauksessa olet sinä.
- Kuinka kauan voimme olla jumissa siellä? - Vaikea tietää rauhoittavien takia...
- Kuinka kauan? - Vuosikymmeniä, ehkä jopa ikuisuus. En minä tiedä.
- Kysy häneltä, hänhän on ollut siellä. - Tämä muuttuu aina vain pahemmaksi.
Loistavaa. Kiitos.
Joten nyt me olemme jumissa Fischerin mielessä taistellen hänen yksityisarmeijaa vastaan -
ja jos kuolemme, joudumme limboon kunnes aivomme on munakokkelia.
- Sinä tiesit tämän riskin, etkä kertonut meille? - Ei pitänyt olla mitään riskiä.
- En tiennyt että joudumme tulituksen kohteeksi. - Sinulla ei ollut oikeutta.
Tämä oli ainut tapa päästä kolmostasolle asti.
- Ja sinä, tiesit tämän kuinka kauan? - Minä luotin häneen!
- Luotit? Mitä hän lupasi? Puolet osuudestaan? - Ei, vaan koko osuutensa.
- Sitä paitsi hän sanoi tehneensä sen ennenkin. - Tehnyt ennenkin? Malin kanssa?
- Ja sehän toimikin! - Ei sillä ole merkitystä. Tein mitä täytyy päästäkseni lasten luokse.
- Joten johdatit meidät sota-alueelle, josta ei ole ulospääsyä. - On olemassa keino.
Jos jatkamme tehtävää ja teemme sen mahdollisimman nopeasti ja tulemme pois -
- Potkun avulla kuten aikaisemminkin. - Unohda se. Se vain pahentaa tilannetta.
- Minä lähden tästä tasosta nyt pois. - Fischerin joukot saartavat meidät.
Kymmenen tunnin lento on tällä tasolla yhtä kuin viikko.
Sinä aikana jokainen meistä on kuollut, siitä voin olla varma.
Meillä ei ole muuta mahdollisuutta kuin jatkaa ja tehdä tämä mahdollisimman nopeasti.
Alaspäin, se on ainoa suuntamme.
Valmistautukaa. Mennään hieman kovistelemaan.
Minut on vakuutettu kidnappauksen varalta, kymmenen miljoonan dollarin edestä.
- Tämän pitäisi olla yksinkertaista. - Turpa kiinni.
Ei ole. Isäsi kirjahyllyssä on hänen henkilökohtainen kassakaappinsa.
Me tahdomme tietää yhdistelmän.
- En tiedä mistään kassakaapista. - Se ei tarkoita, ettet tietäisi koodia.
- Kerro meille mikä se on. - En tiedä.
Meillä on luotettava lähde, jonka tunnet.
- Kuka on luotettava lähteenne? - Tämä maksoi 500 dollaria.
- Mitä se sisältää? - Rahaa, kortteja, henkkarit ja tämän.
- Käyttökelpoinen? - Ehkä.
- Olet mukana. Meillä on tunti aikaa. - Tunti?
Oletin, että voin harjoitella koko yön.
Saitokaan ei olettanut, että joku ampuisi häntä.
Meillä on tunti aikaa, ala tekemään jotain hyödyllistä.
- Mikä tuo oli? - Luotettava lähteemme.
Peter eno
- Pyydä heitä lopettamaan. - Yhdistelmä?
- En tiedä sitä. - Miksi Brown sanoo sinun tietävän?
En tiedä. Jos voin puhua hänelle, niin selvitän sen.
Sinulla on tunti aikaa. Ala puhua.
Oletko kunnossa?
Nuo kusipäät ovat olleet kimpussani kaksi päivää.
Jollain heistä on pääsy isäsi toimistoon ja he yrittävät avata kassakaapin.
He luulevat minun tietävän yhdistelmän, mutta en tiedä.
- En tiedä minäkään. - Mitä?
Maurice sanoi, että hänen kuoltuaan olet ainoa joka saa sen auki.
Hän ei koskaan antanut minulle mitään yhdistelmää.
Ehkä antoi. Ehkä et vain tiennyt sen olevan yhdistelmä.
- Millaisen sitten? - En tiedä, ehkä jokin merkittävä numeroyhdistelmä, -
joka perustuu yhteiseen kokemuksenne.
Meillä ei ollut niin hirveästi merkittäviä kokemuksia yhdessä.
Ehkä äitisi kuoleman jälkeen.
Arvaa mitä hän sanoi minulle äitini kuoleman jälkeen?
"Robert, tästä ei ole mitään sanottavaa".
- Hän ei ollut oma itsensä. - Olin yksitoista.
- Miten hän voi? - Hänellä on kovat kivut.
Kun pääsemme alemmalle tasolle, kipu helpottaa siellä.
- Entä jos hän kuolee? - Pahimmassa tapauksessa, -
herättyään hän on menettänyt muistinsa.
- Cobb, aion silti kunnioittaa sopimusta. - Arvostan sitä, Saito.
mutta herättyäsi et ehkä muista meillä olleen sopimusta.
Epävarmuudesta tulee todellisuutesi. Eksyt sinne niin pitkäksi aikaa, että palaat vanhana miehenä.
- Täynnä pettymystä? - Odottaen kuolevansa yksin.
Ei, minä palaan -
ja kuljemme vielä yhdessä.
- Hengitä. - He tappavat meidät, ellemme anna heille yhdistelmää.
- He haluavat vain lunnaita. - Kuulin mitä he puhuivat.
He aikovat lukita meidät pakettiautoon ja ajavat sen jokeen.
- Mitä kassakaapissa on? - Jotain sinulle.
Maurice aina sanoi siellä olevan arvokas lahja sinulle.
- Testamentti. - Mauricen testamentti on Portille ja Dunnille.
Se on vaihto-ehtoinen. Tämä kumoaa sen jos tahdot.
Se hajottaa Fischer-Morrow yrityksen. Se olisi koko toiminnan loppu.
Koko perintöni tuhoaminen. Miksi hän sellaista haluaisi?
En tiedä. Olit rakas hänelle, Robert.
- Hänen omalla tavallaan. - Omalla tavallaan?
Hän soitti minut kuolinvuoteelleen.
Tuskin pystyi puhumaan, -
mutta hän vaivautui kertomaan vielä viimeisen asian.
Hän veti minut lähelleen -
ja panin merkille vain yhden sanan.
"Pettynyt."
Milloin sinusta tuli epävarma?
Voit saada muut ryhmästä vakuuttuneeksi työn saattamisesta päätökseen, -
- ilman totuuden tietämistä. - Minkä totuuden?
Totuus, että minä hetkenä hyvänsä, saatat tuoda tavarajunan seinän läpi.
Totuus, että Mal tulee esiin alitajuntasi välityksellä.
Ja totuus, että kun menemme syvemmälle Fischeriin, -
menemme myös syvemmälle sinuun.
Enkä ole lainkaan varma pidämmekö siitä, mitä löydämme.
Toimimme yhdessä. Tutkimme unen rakennetta unen sisällä.
En voi lopettaa. Haluan päästä syvemmälle ja syvemmälle. Haluan päästä pidemmälle.
En vain ymmärrä, miksi tunnit muuttuvat vuosiksi siellä.
Voimme juuttua sinne niin syvälle,
että tajuntamme hämärtyy, -
emmekä enää tiedä mikä on todellisuus.
Loimme sen, rakensimme puitteet itsellemme.
Teimme sitä vuosia. Rakensimme oman maailman.
- Kauanko olit siellä? - Jotain viisikymmentä vuotta.
Voi luoja. Miten kestit sitä?
Ei se tuntunut pahalta, ensin tuntui kun olisin ollut Jumala.
Ongelma oli siinä, että mikään ei ollut aitoa.
Kävi mahdottomaksi elää niin.
Entä naisesi?
Hän sulki jotain pois, jotain syvältä itsestään.
Totuuden, jonka hän kerran tiesi. Hän valitsi unohduksen.
Limbosta tuli hänen todellisuutensa.
Mitä tapahtui, kun heräsitte?
Herätys vuosikymmenien jälkeen, -
oli kuin vanha sielu olisi herännyt nuoruuteen.
Huomasin ettei kaikki ollut kunnossa, vaikka hän ei sitä myöntänytkään.
Lopulta hän kertoi totuuden. Hän oli idean lumoissa.
Tuo yksi pieni idea, joka muutti kaiken.
Idea, ettei maailmamme ollut todellinen.
Että hänen pitäisi herätä oikeaan todellisuuteen.
Kotiin päästäksemme, meidän olisi pitänyt tappaa itsemme.
- Entä lapsenne? - Hän ei pitänyt niitä oikeina lapsinamme.
Hän luuli, että oikeat lapsemme odottavat meitä jossain.
- Olen heidän äitinsä. - Rauhoitu. - Etkö edes huomaa eroa?
- Jos tämä on uni, miksen pysty hallitsemaan sitä? - Koska et tiedä olevasi unessa.
Hän oli ehdoton, mitään ei ollut tehtävissä, vaikka kuinka anelin...
Vaikka kuinka paljon yritin todistella.
Hän halusi tehdä sen, mutta ei pystynyt siihen yksin.
Hän rakasti minua liikaa. Hän oli tehnyt suunnitelman hääpäiväksemme.
- Rakas, mitä oikein teet? - Liity seuraani.
Tule sisälle sieltä.
- En. Aion hypätä ja sinä teet sen kanssani. - En tee.
Kuuntele nyt minua. Jos hyppäät, et herää, muistatko?
Sinä kuolet. Tule nyt sisälle sieltä. Tule sisään juttelemaan.
Olemme jutelleet jo riittävästi.
- Mal. - Tule ikkunalaudalle tai hyppään perään.
Selvä.
Puhutaan tästä, sopiiko?
- Pyydän sinua luottamaan minuun ja hyppäämään. - Ei kulta.
En voi. Tiedät etten voi tehdä sitä.
Mieti hetki lapsiamme.
Ajattele Jamesia. Ajattele Philipaa.
- Jos hyppään ilman sinua, heidät viedään kuitenkin pois. - Mitä tuo tarkoittaa?
Laadin asianajajamme kanssa kirjeen, jossa kerron pelkääväni turvallisuuteni puolesta.
Kuinka sinä uhkasit tappaa minut.
- Miksi sinä niin teit? - Rakastan sinua Dom.
Miksi sinä... Miksi... Miksi sinä teet näin minulle?
Vapautin sinut heidän jättämisensä aiheuttamasta syyllisyydestä.
Menemme nyt kotiin. Oikeiden lastemme luo.
Ei, Mal. Kuuntele minua! Kuulitko? Mal, katso minua!
- Odotat junaa. - Mal jumalauta! Älä tee sitä!
Junaa joka vie sinut kauas pois.
- James ja Phillipa odottavat sinua! - Tiedät mihin toivot sen junan sinut vievän.
- He odottavat meitä! - Muttet voi tietää sitä varmasti.
- Mal, katso minua! - Mutta sillä ei ole väliä.
- Mal, jumalauta! - Koska te olette yhdessä.
Kulta, katso minua! Mal, ei! Jeesus!
Hän julistutti itsensä tervejärkiseksi kolmella eri psykiatrilla.
Se esti minua yrittämästä selittää hänen hulluutensa luonnetta.
Joten pakenin...
Nyt tai ei koskaan, Cobb.
Selvä, mennään.
Jätin lapseni ja olen yrittänyt ostaa tietäni takaisin siitä lähtien.
Syyllisyytesi luonnehtii hänet. Se antaa hänelle voimaa.
Mutta sinä et ole vastuussa ajatuksesta joka tuhosi hänet.
Ja jos aiomme onnistua tässä, -
sinun täytyy antaa itsellesi anteeksi. Sinun täytyy kohdata hänet.
Mutta sinun ei tarvitse tehdä sitä yksin.
- Ei, ei sinun tarvitse... - Teen sen muiden tähden.
Koska heillä ei ole aavistustakaan riskistä, jonka ottivat tullessaan tänne kanssasi.
Meidän täytyy mennä.
- Aika loppui. - Selvä. Minä en tiedä mitään yhdistelmää.
- En ainakaan tietoisesti. - Entäpä vaistonvaraisesti sitten?
Minulla on tyyppi hänen toimistonsa edessä valmiina näppäilemään tunnusluvun.
Kerro minulle kuusi ensimmäistä numeroa jotka juolahtavat mieleesi, nyt heti.
- Minulla ei ole aavistustakaan. - Nyt heti! Sanoin nyt heti! Nyt heti!
Viisi, kaksi, kahdeksan, neljä, yhdeksän, yksi.
Sinun on yritettävä lujemmin.
Selvä. Pistä hänelle suukapula. Lähdemme ajelulle.
Mitä te vielä tahdotte? Kuulitteko?
Mitä selvisi?
Tuon pojan suhde isäänsä on vieläkin heikompi kuin luulimme.
- Kuinka se meitä auttaa? - Mitä voimakkaampi ongelma on, -
sen voimakkaampi laukaisu.
Kuinka aiot ensin ystävystyä hänen vahvuuksiensa kanssa ja sitten käyttää niitä?
- Se on työn alla. - Pistä siihen vähän vauhtia.
Heijastukset lähestyvät nopeasti.
Meidän täytyy rynniä ulos täältä, ennen kuin olemme täysin saarroksissa.
Sinun ei tule pelätä isommin uneksimisesta kultaseni.
Meidän täytyy saada hänen vihamielisyytensä käännettyä isästään kummisetäänsä.
Aiommeko tuhota hänen ainoan toimivan suhteensa?
Ei, me korjaamme hänen suhteensa isäänsä -
paljastamalla hänen kummisetänsä todellisen luonteen.
Meidän pitäisi luottaa enemmän Fischeriin, kuin Saitoon tässä tehtävässä.
Entäpä hänen turvajärjestelmänsä? Se vain pahentuu mitä syvemmälle pääsemme.
- Taidamme käyttää herra Charlesia. - Ei.
- Kuka on herra Charles? - Huono ajatus.
Heti kun pääsemme siihen hotelliin ja lähestymme Fischeriä, -
hänen vartijansa ovat heti kimpussamme. Käytämme herra Charlesia niin kuin aiemminkin.
- Joten olette tehneet sen ennenkin? - Kyllä, ja se ei toiminut.
Kohde hoksasi näkevänsä unta ja hänen alitajuntansa repi meidät kappaleiksi.
Loistavaa. Mutta olette oppineet paljon, vai mitä?
- Tarvitsen jonkin sortin harhautuksen. - Onnistuu.
Miten olisi hemaiseva hempukka, jota olen käyttänyt aiemmin?
- Kuuntele, aja varovasti, onko selvä? - Kyllä.
Sinne pääseminen tulee olemaan epävakaata kuin mikä.
Älä hyppää liian aikaisin. Meillä on vain yksi mahdollisuus Potkuun, jonka aiomme tehdä.
Soitan musiikkia niin tiedätte että se on tulossa, loppu on kiinni teistä.
- Oletteko valmiina? - Valmista on.
- Kauniita unia. - Pitkästytänkö minä sinua?
Kerroin sinulle tarinaani, ilmeisesti se ei ollut mieleesi.
Minulla on paljon asioita mielenpäällä.
Siellä menee herra Charles.
Herra Fischer, eikö vain?
Mukava nähdä teitä taas. Rod Green markkinointipuolelta.
- Ja te olette? - Lähdössä.
Siltä varalta että tylsistyt.
Hän kusetti sinua.
Ellei sitten hänen puhelinnumeronsa todella ole vain kuusinumeroinen.
Outo tapa hankkia ystäviä, varastaa nyt toisen lompakko tuolla tavoin.
- Voi helvetti. Pelkkä lompakko on ainakin... - Viidensadan dollarin arvoinen, eikö?
Älkää siitä huoli, palkolliseni huolehtivat siitä keskustelumme aikana.
Kuka tai mikä on herra Charles?
Se on keskustelunavaus suunniteltu kääntämään Fischer omaa alitajuntaansa vastaan.
- Ja mikset sinä pidä siitä? - Koska siihen kuuluu kohteelle kertominen -
että hän uneksii, mikä taas kohdistaa meihin paljon huomiota.
Eikö Cobb kieltänyt meitä tekemästä niin?
Huomaatko kuinka paljon Cobb viettää aikaa tekemällä asioita joita hän kieltää tekemästä?
Herra Saito, saanko häiritä hetken?
- Olen pahoillani, mutta... - Odottakaa!
- Näytät kovin eläväiseltä. - Erittäin hauskaa, herra Eames.
- Turbulenssia koneessa? - Ei, paljon lähempänä.
Se johtuu Yusufin ajosta.
- Anteeksi, kuka sanoittekaan olevanne? - Rod Green markkinointipuolelta.
Se ei taida olla totta, eihän?
Nimeni on herra Charles. Muistattehan minut?
Olen turvallisuusyksikkönne johtaja.
Jää pois jossain toisessa kerroksessa ja pysy liikkeessä.
Jätä lompakko. Vartijat tulevat etsimään sitä.
- Selvä. - Meidän pitää pelata Cobbille lisää aikaa.
Turvallisuusyksiköstä, niinkö?
- Työskentelettekö hotellille? - En.
Olen erikoistunut todella erityiseen turvallisuuteen.
- Alitajunnan turvallisuuteen. - Tarkoitatteko unia?
Puhutteko juurruttamisesta?
Olen täällä suojelemassa teitä.
Herra Fischer, olen täällä suojelemassa teitä siltä, -
että joku yrittää päästä käsiksi ajatuksiinne unienne kautta.
Ette ole turvassa täällä. He etsivät teitä.
Outo sää, eikö vain.
Tunnetteko tuon?
- Mitä tapahtuu? - Cobb kiinnittää Fischerin huomion unen outouteen, -
joka saa hänen alitajuntansa etsimään uneksijaa.
Minua. Äkkiä, anna suukko.
- He tuijottavat meitä yhä. - No, aina kannattaa yrittää.
Meidän tulisi lähteä täältä.
Tunnetteko tuon? Teidät on itse asiassa koulutettu tähän, herra Fischer.
Kiinnittäkää huomiota outoon säähän ja muuttuvaan painovoimaan.
Tämä ei ole todellista. Te olette unessa.
Helpoin tapa itsesi testaamiseen on yrittää muistaa hotelliin saapumisesi.
- Kykenetkö siihen? - En tiedä miten? - Hengitä, muista koulutuksesi.
Hyväksy olevasi unessa ja että olen siinä suojellakseni sinua.
- Sinä et ole todellinen? - Ei, en ole.
Olen heijastus alitajunnastasi.
Minut lähetettiin suojelemaan sinua jos sinut yritetään kiskoa uneen.
Uskon sen tapahtuvan parhaillaan, herra Fischer.
Hyvä on. Hyvä on.
- Saatko minut pois täältä? - Välittömästi. Seuraa minua.
Miksi teit noin?
Heidät lähetettiin sieppaamaan sinut. Jos haluat apuani, sinun pitää pysyä rauhallisena.
Tarvitsen yhteistyötäsi.
- Jos tapan itseni, niin herään? - En tekisi tuota.
Sinut on luultavasti huumattu. Jos vedät liipaisinta, et ehkä herää.
Pääset nyt syvemmälle uneesi. Tiedät kyllä mistä puhun.
Muistatko koulutuksen, asiat joita sanoin sinulle?
Anna ase minulle.
- Tämä huone on tarkalleen huoneen 528 alla? - Kyllä.
Mieti, mitä muistat tapahtuneen ennen tätä unta?
Paljon laukauksia... Satoi vettä.
Peter setä!
- Meidät siepattiin. - Missä teitä pidetään?
- Pakettiauton tavaratilassa. - Se selittää painovoiman muutokset.
Olet nyt siinä autossa. Jatka!
Jotenkin se liittyy turvallisuuteen.
Miksi on niin vaikea muistaa?
Se on kuin unien muistaminen, vaati vuosien harjoituksen.
Teidät on vedetty tähän uneen koska he haluavat varastaa ajatuksistanne jotain.
Keskity ja koeta muistaa mitä se on.
- Mitä se on? - Yhdistelmä!
He halusivat tietää ensimmäiset numerot jotka mieleeni tulee.
He yrittävät kaivaa numerot alitajunnastasi.
Se voi tarkoittaa mitä vain. Olemme nyt hotellissa.
Kokeillaan huoneen numeroa. Mikä se oli?
Yritä muistaa, se on hyvin tärkeää.
Viisi... Kaksi... Se oli pitkä sarja...
Tuo riittää tälle erää.
- Viides kerros. - Selvä.
- Voitko käyttää ajastinta? - Se täytyy laukaista itse.
Kun te nukutte 528:ssa odotan Jusufin Potkaisevan minut.
- Mistä tiedät milloin? - Hänen musiikkinsa varoittaa minua.
Kun paku osuu sillan kannattimiin, siitä ei voi erehtyä.
Saamme siitä hyvin synkronoidun Potkun.
Liian aikaisin, niin emme ehdi poistua. Liian myöhään, niin en ehdi pudottaa meitä.
- Miten niin? - Koska paku on vapaassa pudotuksessa.
- Se ei putoa ilman painovoimaa. - Totta.
He ovat minun väkeäni.
Herra Charles! Tiedätkö mikä tämä on, herra Fischer?
- Luulen tietäväni. - He yrittävät nukuttaa sinut.
- Olen jo unessa. - Sen lisäksi. - Uneen unessako?
- Olet muuttunut. - Mitä?
Anteeksi, sotkin sinut ystävääni.
Hän lienee hyvännäköinen?
Tuo oli Fisherin heijastus Browningista. Katsotaan miten hän käyttäytyy.
- Miksi? - Koska se saattaa osoittaa hänen motiivinsa.
- Peter setä? - Teidäthän kidnapattiin yhdessä?
- Oikeastaan heillä oli jo hänet. Kidutettavana. - Näit häntä kidutettavan?
- He siis työskentelivät sinulle? - Robert...
Yritit avata kassakaapin, saadaksesi vaihtoehtoisen testamentin?
Fischer-Morrow on koko elämäni. En voi antaa sinun tuhota sitä.
En ole tuhoamassa perintöäni, miksi tekisin niin?
Et saa tukea isäsi viimeistä temppua.
- Temppua? - Viimeistä tahtoa! Hänen viimeistä loukkaustaan!
Se haastaa sinut rakentamaan jotain itse, -
mutta kertoo ettet ole hänen aikaansaannostensa arvoinen.
Isä oli siis pettynyt.
Olen pahoillani.
Hän on väärässä. Pystyt luomaan häntä paremman yhtiön.
- Herra Fischer. Hän valehtelee. - Mistä tiedät?
Luota minuun. Teen tätä työkseni. Meidän täytyy selvittää mitä hän piilottelee.
Haluan sinun tekevän saman hänelle, minkä hän aikoi tehdä sinulle.
Menemme hänen alitajuntaansa selvittämään mitä hän piilottelee.
Hyvä on.
- Hän nukahti. - Kenen alitajuntaa tutkimme?
Herra Fisherin. Mutta väitin sen olevan Browningin.
Hän auttaa meitä murtautumalla omaan alitajuntaansa.
- Vartijat saavat teidät kiinni. - Johdan heidät harhaan.
- Palaa herättämään minut - Alahan nukkua.
Oletko kunnossa?
Kyllä. Olen valmis.
Cobb?
Mitä siellä näkyy?
Toivottavasti totuus jonka haluamme Fisherin oppivan.
Mutta mikä siellä sinua kiinnostaa?
Oletteko ennen nähneet tällaista?
Eames, uni on sinun, häädä turvamiehet rakennuksista.
- Kuka opastaa Fischerin sisään? - En minä ainakaan.
- Etsi kaikki mahdolliset reitit. - Minä suunnittelin tuon paikan.
- Ei, sinä tulet kanssani. - Minä voin tehdä sen.
Etsikää reitti rakennukseen. Fisher, mene hänen mukaansa.
Pidä tätä auki, kuuntelen sitä koko ajan.
Yläkerran ikkunat ovat riittävän isot, jotta voin suojata teitä.
- Etkö sinä tule sisään? - En, -
selvittääksesi totuuden isästäsi sinun on päästävä yksin Fischerin mieleen.
Mennään Fisher!
Tee hälytys!
Toivon, että he ovat valmiina.
On liian aikaista.
- Cobb, kuulitko tuon? - Huomioin sen 20 minuuttia sitten. Luulin tuuleksi.
Kuulen sen, se on musiikkia.
- Mitä teemme? - Liikettä, nopeasti!
Yusufilla on 10 sekuntia hyppyyn.
Se antaa Arthurille kolme minuuttia aikaa.
- Paljon meillä on? - 60 minuuttia.
- Selviävätkö he tunnissa? - Heidän täytyy kiivetä penkereelle.
Sitten he tarvitsevat suoremman reitin.
- Se on tehty labyrintiksi. - Täytyyhän sinne reitti olla?
- Lisäsikö Eames tänne mitään? - En tiedä voinko kertoa...
Nyt ei ole aikaa tähän! Lisäsikö hän?
- Hän lisäsi ilmanvaihtokanavan. - Kerro se heille.
Paradoksaalista.
- Mikä se oli? - Potku.
- Missasimmeko sen, Cobb? - Kyllä.
Etkö voinut uneksia olevasi hiekkarannalla?
- Mitä hittoa teemme nyt? - Hoidamme homman ennen seuraavaa Potkua.
- Joka on milloin? - Kun paku osuu veteen.
Miten pudotan sinut ilman painovoimaa?
Arthurilla on pari minuuttia aikaa, meillä on noin 20 minuuttia.
Oletko kunnossa?
He lähtevät pois. Anna heille jotain tietoa.
Hanki meille lisää aikaa.
- Opetitko hänelle miten selviytyä kassaholvista? - Onko siellä ikkunoita?
- Jos olisi, se ei olisi kovin turvallinen. - Toivottavasti Fischer pitää löytämästään.
- Onko tämä kaikki alitajuntasi tuotosta? - On.
- Työnnätkö tämän kaiken hänen mieleensä? - En. Nämä ovat vain heijastuksia.
- Olemme perillä. - Olette kuvilla, mutta kokonainen armeija on tulossa teitä kohti.
Olen sisällä.
- Siellä on joku muukin. - Fischer se on ansa. Tule pois sieltä.
Hieman alemmas vielä.
Cobb, hän ei ole aito.
- Mistä tiedät? - Hän on vain heijastus.
Fischer on aito.
Eames, mene sinne välittömästi.
- Mitä tapahtui? - Mal tappoi Fischerin.
En pystynyt ampumaan häntä.
Ei ole tarpeen paikata häntä. Hänen mielensä on jo jäänyt tänne.
- Kaikki on ohi. - Tässäkö tämä sitten oli? - Lopetamme tähän.
Olen pahoillani.
Pääsenpähän takaisin perheeni luokse.
Harmittaa vain, koska olisin halunnut tietää, mitä tuolla on.
Asetetaan panokset.
On vielä toinenkin vaihtoehto. Voimme seurata Fischeriä sinne.
- Ei ole tarpeeksi aikaa. - Ei, mutta siellä on.
Löydämme hänet. Heti kun Arthurin musiikki Potkaisee, käytämme AED-laitetta -
antaaksemme hänelle oman Potkun tuolla alhaalla.
Hoitakaa hänet tuonne. Kun musiikki loppuu räjäytätte sairaalan -
ja meidät kaikki Potkaistaan takaisin eri tasolle.
Kannattaa kokeilla. Saito voi pidätellä vartijoita, kun asetan panokset.
- Saito ei selviydy siitä. - Cobb, meidän täytyy yrittää.
Jos et tule takaisin ennen Potkua, lähden vaikka ilman sinua.
Hän on oikeassa.
- Haluatko varmasti tehdä tämän? Mal tulee olemaan siellä. - Tiedän mistä hänet löytää.
- Hänellä on Fischer. - Mistä tiedät? - Hän haluaa, että menen hänen peräänsä.
Hän haluaa minut sinne luokseen.
Oletko kunnossa?
- Onko tämä sinun maailmasi? - Oli.
Täällä sen piti olla. Tule.
Saito, sinun täytyy huolehtia itsestäsi, kun käyn asettamassa panokset.
Näissä hommissa ei ole tilaa turisteille.
Pysy turvassa.
- Rakensitko tämän kaiken? Tämä on uskomaton. - Rakensimme kolme vuotta.
Aloitimme muistoilla.
Tähän suuntaan.
Nämä ovat kotikulmiani. Paikkoja menneisyydestä.
Tuossa on ensimmäinen asuntomme. Siitä muutimme viereiseen rakennukseen.
- Kun Mal tuli raskaaksi, muutimme tuonne. - Rakensitko kaiken tämän pelkistä muistoista?
Kuten sanoin, meillä oli paljon aikaa.
- Mikä tuo on? - Paikka jossa vartuin.
- Onko hän siellä? - Ei. Tule.
Me molemmat halusimme asua talossa, mutta rakastimme tämänlaisia rakennuksia.
Oikeassa maailmassa jouduimme valitsemaan, mutta emme täällä.
- Miten aiomme saada Fischerin takaisin? - Meidän täytyy keksiä jonkunlainen Potku.
- Miksi ase? - Se on eräänlainen varatoimi.
Sinun täytyy tietää eräs asia minusta. Poiminnasta.
Sen idea on kuin virus. Loinen.
Erittäin tarttuva. Jopa pienin idea voi kasvaa.
Se voi kasvaa turvaksesi tai tuhotakseen sinut.
Pieninkin idea kuten, maailmasi ei ole aito -
pieni ajatus, joka muuttaa kaiken.
Olet niin varma maailmastasi. Oletko varma, että se on aito?
- Vai luuletko, että hän on yhtä hukassa, kuin minäkin olin? - Tiedän, mikä on aitoa, Mal.
Ei karmivia epäilyjä? Etkö tunne itseäsi ahdistuneeksi, Don?
Jahdattuna ympäri maailmaa nimettömien yhtiöiden toimesta?
Samalla tavalla, kuin heijastukset ahdistavat uneksijaa?
Myönnä se. Et usko enää vain yhteen todellisuuteen.
Joten valitse. Valitse minut ja jää tänne kanssani.
Tiedät, että minun täytyy palata lastemme vuoksi, koska sinä jätit heidät.
- Koska sinä jätit meidät. - Olet väärässä.
- En ole. - Olet hämmentynyt.
Lapsemme ovat täällä ja sinä haluat nähdä heidän kasvonsa jälleen, etkö haluakin?
Niin haluan, mutta aion tehdä sen oikeassa maailmassa, Mal.
Oikeassa maailmassa. Kuuntele nyt itseäsi.
He ovat lapsiamme. Katso.
- James, Philipa? - Lopeta, he eivät ole lapsiani.
Sanot noin koko ajan, mutta et usko siihen itsekään.
- En uskokaan, tiedän sen. - Mitä, jos olet väärässä? Entä, jos minä olen aito?
Kerrot koko ajan, mitä tiedät. Mutta mihin oikeasti uskot?
- Mitä tunnet? - Syyllisyyttä.
Tunnen syyllisyyttä, Mal.
Tekemisilläni eikä toivottomuudellani tai -
sillä, kuinka sekaisin olen, ei ole väliä. Syyllisyys on aina siellä -
- muistuttamassa totuudesta. - Mistä totuudesta?
Ajatus siitä, että kyseenalaistat todellisuuden, tuli minulta.
Istutitko ajatuksen mieleeni?
Mitä hän tarkoittaa?
Tiesin poiminnan olevan mahdollinen, koska tein sen hänelle ensin.
- Tein sen omalle vaimolleni. - Miksi?
Olimme eksyksissä.
Tiesin, että meidän piti paeta, mutta hän ei hyväksyisi sitä.
Hän oli laittanut lukkojen taakse jotakin, jotakin...
Syvälle itseensä.
Totuus, jonka hän oli joskus tiennyt, mutta halunnut unohtaa.
Hän ei voisi karata.
Joten päätin etsiä sitä.
Mennä hänen mielensä syvyyksiin ja löytää sen salaisen paikan.
Tunkeuduin sisään ja istutin ajatuksen.
Yksinkertaisen ajatuksen, jonka tiesin muuttavan kaiken.
Ettei hänen maailmansa ollut todellinen.
Kuolema oli ainoa pakokeino.
Odotat junaa.
Junaa vie sinut kauas pois.
Tiedät, minne haluaisit junan vievän sinut.
Mutta et voi tietää varmasti!
Eikä sillä ole väliä.
- Kerro minulle miksi! - Koska olemme yhdessä!
Enkä tiennyt, että ajatus kasvoi hänen mielessään syövän lailla, -
aina siitä lähtien kun hän heräsi.
Siitä alkaen, kun palasit todellisuuteen, -
uskoit edelleen ettei maailmasi ollut todellinen.
Kuolema oli ainoa pakokeino.
Mal ei! Jeesus!
- Saastutit mieleni. - Yritin pelastaa sinut.
Huijasit minua, mutta voit korjata sen.
Voit yhä pitää lupauksesi. Voimme yhä olla yhdessä.
Täällä, maailmassa jonka rakensimme yhdessä.
Cobb, meidän on haettava Fischer.
Ette saa häntä.
Jos jään tänne, päästätkö hänet menemään?
Mitä tarkoitat?
Fischer on eteisessä.
- Mene katsomaan onko hän elossa. - Cobb, et voi tehdä sitä.
Mene katsomaan onko hän elossa, heti. Tee se.
Hän on täällä ja nyt on aika, mutta sinun on tultava nyt.
- Ota Fischer mukaasi. - Et voi jäädä tänne hänen kanssaan.
En jääkään. Saito on kuollut, mutta nyt se tarkoittaa, -
että hän on jossain täällä. Se tarkoittaa, että minun on löydettävä hänet.
En voi jäädä hänen luokseen koska häntä ei ole olemassa.
Olen ainoa asia johon enää uskot.
Toivon...
Toivon enemmän kuin mitään muuta, -
etten voisi kuvitella sinua kaikkine komplekseinesi.
Kaikkine täydellisyyksinesi ja epätäydellisyyksinesi.
- Oletko kunnossa? - Katso itseäsi.
Olet vain varjo. Olet vain oikean vaimoni varjo.
Ja olet paras minkä voin tehdä, mutta...
Olen pahoillani, et vain ole tarpeeksi hyvä.
Tuntuuko tämä aidolta?
- Mitä sinä teet? - Improvisoin.
- Ei, ei! - Mene sisään. Mene, mene!
Pettynyt...
- Pettynyt... - Tiedän, isä.
Tiedän, että olit pettynyt. En voisi olla sinä.
Ei, ei.
Olin pettynyt, -
että yritit.
Pian nyt, pian nyt.
VIIMEINEN TAHTO JA TESTAMENTTI
Isä?
Tämä on Potku, Ariadne! Sinun täytyy mennä nyt.
Älä eksy! Etsi Saito ja tuo hänet takaisin!
Minä tuon!
Muistatko, kun kosit minua?
- Muistan. - Sanoit unelmoineesi siitä, että vanhenemme yhdessä.
Niinhän me teimmekin.
Me vanhenimme, etkö muista?
Tulen kaipaamaan sinua aivan sietämättömästi, mutta -
meillä oli yhteinen aikamme.
Ja minun on päästettävä sinut menemään.
Minun on päästettävä sinut menemään.
Olen pahoillani, Robert.
Testamentti tarkoittaa, että isä halusi olla minulle esimerkkinä.
Ei vain sitä, että eläisi hänen vuokseen.
Sen minä aion tehdä, Peter-setä.
- Mitä tapahtui? - Cobb jäi. - Malin kanssako?
Ei, etsimään Saitoa.
Hän eksyy.
Ei, hän kyllä pärjää.
Aiotko tappaa minut?
Odotan jotakuta.
Jotakuta puoliksi unohtuneesta unesta.
Cobb? Mahdotonta.
Olimme nuoria miehiä yhtä aikaa.
Minä olen vanha mies.
Täynnä katumusta.
Odottaen kuolevansa yksin.
Olen palannut takiasi.
Muistuttaakseni sinua jostakin.
Jostakin, jonka kerran tiesit.
Siitä, ettei tämä maailma ole todellinen.
Uskotteletko minulle, että sopimustamme on kunnioitettava?
Ottaaksesi kohtalon harppauksen, kyllä.
Tule takaisin.
Voimme olla taas yhtä aikaa nuoria miehiä.
Tule takaisin kanssani.
Tule takaisin.
Kuuma pyyhe? Laskeudumme Los Angelesiin noin 20 minuutin kuluttua.
Tarvitsetteko maahantulolomakkeita?
- Kiitos. - Kuuma pyyhe? - Ei.
Tarvitsetteko maahantulolomakkeita?
- Tervetuloa kotiin, herra Cobb. - Kiitos.
Tervetuloa kotiin. Tätä tietä.
James? Phillipa?
Katsokaa, kuka täällä on.
Hei, lapset. Miten menee?
- Isä! - Miten menee?
- Katso, mitä rakensin, isä. - Mitä rakennat? - Tein kivistä rakennetun talon.
- Kivistäkö? - Tule, sinun on nähtävä se.
SubFinland. org